![](https://www.maidanmuseum.org/sites/default/files/styles/large/public/uinp-kruglyy_stil.jpg?itok=gQUksfNP)
26 травня відбудеться круглий стіл "Коли музей стає полем битви", ініційований Українським інститутом національної пам'яті, про це йдеться на сайті організатора.
Участь в онлайн-заході візьмуть музейники, історики, мистецтвознавці. Трансляцію можна переглянути на офіційній фейсбук-сторінці Інституту. Початок о 12:00.
Захід має стати першим у межах широкого національного діалогу, який торкнеться найбільш знакових українських прецедентів, а також дасть змогу порівняти їх із відповідними міжнародними кейсами. Проєкт ініційовано з метою заохочення проактивної та відповідальної позиції державних і недержавних інституцій, що працюють із питаннями історичної пам’яті.
В умовах російсько-української війни в Україні загострюється боротьба за національну ідентичність та доступ до історичної справедливості. Музеї стають епіцентром світоглядних конфліктів, результати яких визначатимуть не лише питання пам’яті про минуле, а й майбутню траєкторію розвитку суспільства. Саме тому Український інститут національної пам’яті запрошує спільноту долучитися до круглого столу й разом осмислити та обговорити найрезонансніші історії музеїв, що стали свого роду полем битви – за цінності, за ефективне управління, за збереження історичної пам’яті, за чесну світоглядну оптику.
За визначенням Міжнародної ради музеїв (ІСОМ), музей – це інституція, яка слугує суспільству та його розвиткові й для цього збирає, зберігає, досліджує, популяризує та експонує спадщину людства. Отож сучасна музейна інституція має бути поліфонічним інклюзивним простором для діалогу про минуле та майбутнє, який сприяє розвиткові демократії. Беручи участь у вирішенні конфліктів та опрацюванні викликів сьогодення, музеї зберігають артефакти для суспільства, захищають різноманітні спогади для майбутніх поколінь і гарантують людям рівні права та доступ до спадщини.
Наскільки успішно ці завдання виконують українські музеї? Якими сьогодні є ключові виклики для них на рівні громад та на національному рівні? Якою є їхня місія щодо формування й упровадженні проактивної та відповідальної політики національної пам’яті? Наскільки музеї спроможні стати майданчиками переосмислення історії, діалогу й захисту цінностей? Чи існує загроза, що музеї можуть бути отрутою для суспільства та чи можна отруту перетворити на ліки?
Сесія 1. Чи може музей "отруїти" колективну пам’ять?
12:00–13.20
Виклик: Пошук мови пам’ятання про трагедію світового масштабу в реаліях конфлікту зацікавлених сторін (дискусія про методи, доброчесність стейкхолдерів та цінності)
Кейс – Бабин Яр
Спікери:
Антон Дробович, голова Українського інституту національної пам’яті
Борис Глазунов, генеральний директор Національного історико-меморіального заповідника "Бабин Яр"
Віталій Нахманович, заступник голови робочої групи з напрацювання концепції Бабиного Яру при Інституті історії України НАНУ
Руслан Кавацюк, заступник генерального директора Меморіального центру Голокосту "Бабин Яр"
Сесія 2. Чи може музей стати "ліками" для колективної пам’яті?
13:30–14:50
Виклик: Стійкість музею перед політичною турбулентністю в умовах "живої" травми
Кейс – Революція Гідності
Спікери:
Ігор Пошивайло, генеральний директор Національного меморіального комплексу Героїв Небесної Сотні – Музею Революції Гідності
Анна Бондар, народна депутатка України
Катерина Чуєва, президентка "ІСОМ Ukraine", генеральна директорка Національного музею мистецтв імені Богдана та Варвари Ханенків
Ростислав Лужецький, мистецтвознавець
Сесія 3. Чи можливо "отруту" перетворити на "ліки"?
15:00–16:20
Виклик: Декомунізація як шлях від ціннісного зламу до стійкості у цінностях
Кейси – Музей пропаганди в Шепетівці та Музей образотворчого мистецтва імені Буханчука у Кмитові
Спікери:
Антон Дробович, голова Українського інституту національної пам’яті
Ярослав Хитрий, директор Кмитівського музею образотворчого мистецтва імені Йосипа Буханчука
Наталія Никонова, директорка КЗК "Музей пропаганди" у Шепетівці
Владислав Піоро, голова правління ГО "Український центр розвитку музейної справи"
Нікіта Кадан, художник, музейний куратор
Модератор: Олександр Зінченко, журналіст
Регламент виступу – 6 хвилин
Питання, що пропонуються для обговорення:
- Яка роль музею у формуванні національної пам’яті з огляду на національну безпеку в Україні?
- Коли музей стає полем битви? На якому ґрунті виникають "гарячі ситуації" навколо музеїв?
- Який міжнародний досвід вирішення конфліктів треба враховувати українським музеям?
- Яка роль музею у запобіганні війнам пам’яті? Які засоби музеї апробовують та які з них дають результат?
- Які історичні наративи можуть нести ризик для національної безпеки України?
- Чи мають/усвідомлюють музеї відповідальність за наслідки своєї діяльності/бездіяльності у формуванні ризикованих наративів?
- На яких засадах має працювати музей, щоб діяти на випередження конфлікту? Чи це можливо? Чи може суспільство отримати зиск від конфліктів?
- Чи мають музеї брати на себе ініціативу в опрацюванні складних сторінок історії та травм минулого?
- Чого бракує українським музеям для формування впливових історичних наративів?